Zoltán Kónya, Ágnes Kónya

Terapie familială sistemică

Ediţia a II-a revăzută şi adăugită

 POLIROM
2012

© 2012 by Editura POLIROM

www.polirom.ro

Editura POLIROM

Iaşi, B-dul Carol I nr. 4; P.O. BOX 266, 700506

Bucureşti, Splaiul Unirii nr. 6, bl. B3A, sc. 1, et. 1,

sector 4, 040031, O.P. 53, C.P. 15-728

ISBN ePub: 978-973-46-3162-9

ISBN PDF: 978-973-46-3163-6

ISBN print: 978-973-46-3075-2

Foto copertă: © Ashumskiy/Dreamstime.com

Coperta: Laurenţiu Midvichi

Această carte în format digital (e-book) este protejată prin copyright şi este destinată exclusiv utilizării ei în scop privat pe dispozitivul de citire pe care a fost descărcată. Orice altă utilizare, incluzând împrumutul sau schimbul, reproducerea integrală sau parţială, multiplicarea, închirierea, punerea la dispoziţia publică, inclusiv prin internet sau prin reţele de calculatoare, stocarea permanentă sau temporară pe dispozitive sau sisteme cu posibilitatea recuperării informaţiei, altele decât cele pe care a fost descărcată, revânzarea sau comercializarea sub orice formă, precum şi alte fapte similare săvârşite fără permisiunea scrisă a deţinătorului copyrightului reprezintă o încălcare a legislaţiei cu privire la protecţia proprietăţii intelectuale şi se pedepsesc penal şi/sau civil în conformitate cu legile în vigoare.

Lectura eco - un supererou al lumii moderne!

Versiune digitală realizată în colaborare cu Libris.ro

Zoltán Kónya şi Ágnes Kónya, medici, psihoterapeuţi formatori şi supervizori în terapie familială sistemică atestaţi de Federaţia Română de Psihoterapie şi Colegiul Psihologilor din România, deţinători ai Certificatului European de Psihoterapeut (CEP). Practică terapia sistemică din 1996 şi lucrează ca formatori din 2004, activitate pe care o desfăşoară în cadrul Fundaţiei AGAPE pentru Ocrotirea Vieţii din Cluj-Napoca şi al Asociaţiei de Terapie Familială Sistemică Cluj. Au prezentat împreună numeroase workshopuri în domeniul terapiei sistemice, atât în ţară, cât şi în străinătate.

Introducere

Terapia familială sistemică (TFS) este asemănătoare unui oraş mare, cu o reţea complicată de străzi, cu o multitudine de monumente şi alte puncte de atracţie care merită să fie vizitate. Este un oraş care se dezvoltă şi se schimbă tot timpul: ideile vechi se demolează, se împrumută sau se construiesc idei noi, cele vechi sunt integrate sau transformate în cele noi. Faţa oraşului se schimbă dramatic într-un singur deceniu. Vizitatorul are nevoie de un ghid, de preferat unul recent actualizat.

Scopul acestei cărţi este acela de a fi un ghid pentru cei care doresc să afle despre TFS şi/sau cum să o pună în practică. Un ghid turistic, de exemplu, trebuie să conţină suficiente informaţii pentru a fi utilizabil, dar, în acelaşi timp, să nu includă prea multe detalii care i-ar putea induce vizitatorului o stare de confuzie. Trebuie să scoată în evidenţă ceea ce se consideră a fi important de văzut, selecţia făcându-se în funcţie de experienţa şi preferinţele autorului, dar şi de ceea ce spun celelalte ghiduri. Obiectivele principale ale acestei cărţi sunt următoarele:

•     să ofere un răspuns la întrebarea „Ce este terapia familială sistemică?”. Este o întrebare simplă, dar care necesită un răspuns complex;

•     să fie un ghid pentru studiul terapiei familiale sistemice;

•     să fie un catalog al temelor relevante pentru TFS, o demonstraţie în ceea ce priveşte bogăţia ideilor;

•     să fie o resursă despre resurse.

Ghidul turistic oferă adresa muzeelor şi câteva date despre ele, urmând ca vizitatorul să le descopere singur, sperând doar ca muzeul să fie deschis, iar personalul prietenos şi dispus să-i ofere explicaţii complementare. O bună parte dintre resursele menţionate în această carte sunt accesibile pe internet şi, ca în cazul anumitor muzee, intrarea este de multe ori gratuită! În selectarea bibliografiei recomandate am încercat să includem textele „clasice”, mult citate, itemi obligatorii în bibliografia oricărei formări în TFS. Pe de altă parte, am acordat o mai mare atenţie textelor care sunt mai uşor de citit, în detrimentul celor mai abstracte sau criptice.

Ca proces şi conţinut, acest volum s-a dezvoltat prin contribuţia mai multor persoane, cărora le mulţumim pe această cale:

•     Patrick Sweeney şi Colette Richardson, formatorii irlandezi ai primului grup de formare în TFS din Cluj-Napoca, profesori invitaţi şi mult apreciaţi ai grupurilor de formare organizate ulterior (Sweeney, 2003; Kónya, Kónya, 2003). Cartea conţine numeroase formulări şi citate care le aparţin.

•     Jim Sheehan, Nollaig Byrne şi Jim Wilson, cu mulţumiri pentru generozitatea cu care au contribuit la supervizarea clinică a primului grup de formare din Cluj-Napoca.

•     Colegele noastre Antal Imola şi Marta Eisikovits, membre ale echipei de formatori din cadrul Asociaţiei de Terapie Familială Sistemică Cluj.

•     Familiile şi clienţii consultaţi la Centrul de Psihoterapie AGAPE din Cluj-Napoca în perioada 1996-2012, care ne-au învăţat despre limitele şi posibilităţile TFS.

•     Participanţii la cursurile de formare organizate de Fundaţia AGAPE pentru Ocrotirea Vieţii şi Asociaţia de Terapie Familială Sistemică Cluj în perioada 2007-2012: Rodica Balteş, Mihaela Bordian, Ovidiu Ceteraş, Melania Ciomaga, Anca Coroiu, Cosma István, Alexandra Coste, Csete Boróka, Lavinia Dobre, Oana Dobrescu, Violeta Fărăgău, Teodora Ferician, Ionela Franţescu, Gergely Orsolya, Natalia Ghirasim, Ştefana Ghita, Lavinia Holunga, Claudiu Iclozan, Claudia Koblicica, Les Zoltán, Alina Matica, Petru Mihenţ, Mircea Morar, Bianca Mureşan, Silvia Palatkaş, Raluca Pădurean, Alexandra Pop, Sanda Patca, Sógor Árpád, Marius Stanciu, Olivia Stupar, Carmen Toma, Carmen Ţintilă, Natalia Ţurcanu, Maria Vaidoş, Liliana Vanciu, Vincze Noémi şi Vitus-Bulbuk István. Discuţiile în grup au contribuit la clarificarea unor idei, iar cursanţii au generat noi idei şi metafore care sunt utilizate în această carte.

•     Revizuirea textului şi traducerea citatelor au fost realizate de către Claudia Koblicica.

Capitolul 1

Definiţii

„Terapia e o conversaţie. Tu ai impact asupra familiei şi familia are impact asupra ta. Petreci timp cu ei în speranţa că împreună veţi crea o conversaţie care le va alina suferinţa.”

Patrick Sweeney

„Terapie”

Semnificaţia originară a cuvântului terapie (θεραπεία) este îngrijire, tratament, vindecare, serviciu. Una dintre semnificaţiile contemporane ale acestui cuvânt este: o conversaţie structurată dintre un specialist şi clientul său, scopul acesteia fiind alinarea suferinţei sau „vindecarea prin cuvinte”.

Consilierea este un termen alternativ. Cuvintele „terapie” şi „consiliere” se utilizează uneori ca sinonime. Totuşi, de obicei, se presupune că terapia sau psihoterapia este o intervenţie mai profundă şi de mai lungă durată, aplicată de către un specialist cu o formare mai aprofundată, în cazul unor clienţi care prezintă probleme mai complexe. Termenul „consiliere” este asociat frecvent cu o atitudine suportivă din partea consilierului, oferirea unor sugestii, intervenţii centrate pe comportament, durata tratamentului fiind relativ scurtă.

În lumea terapiei sistemice, mai recent, tot mai mulţi preferă termenul consultaţie, care denotă o relaţie colaborativă între client şi consultant şi centrarea pe resursele clientului. În cadrul unei consultaţii, clientul participă activ la găsirea unor soluţii sau alternative şi la luarea unor decizii privind diferite aspecte: ce doreşte de la consultaţie (un sfat, ajutor în luarea unei decizii, sprijin emoţional într-un moment dificil sau terapie etc.), ce teme să fie discutate în cadrul şedinţei, dacă doreşte sau nu o altă consultaţie etc.

„Familială”

Rezervăm sintagma „terapie familială” situaţiilor în care cel puţin doi membri din aceeaşi familie participă la şedinţa terapeutică (de exemplu, părinte şi copil sau doi fraţi).

Vorbim despre terapie de cuplu atunci când partenerii dintr-un cuplu solicită terapie şi participă la şedinţe pentru rezolvarea unei probleme de cuplu. Cei doi pot să fie sau pot să nu fie căsătoriţi. Uneori se foloseşte şi sintagma „terapie maritală” (marital therapy), mai ales în Statele Unite.

Principiile şi tehnicile TFS pot fi utilizate şi în terapia individuală (terapie individuală sistemică). Poate fi vorba de o consultaţie pentru o problemă personală sau, în alte situaţii, problema este de natură familială, dar o singură persoană din familie doreşte să participe la terapie. Pot fi situaţii în care, dintr-un anumit motiv, terapeutul decide să invite un singur membru al familiei la terapie. În acest caz se vorbeşte despre „terapie de familie în absenţa familiei”.

Din punctul de vedere al problemei sau al soluţiei acesteia, sistemul semnificativ nu se suprapune neapărat cu familia. Sistemul semnificativ poate să includă, de exemplu, profesorii unui copil care prezintă probleme comportamentale sau specialiştii care s-au implicat în sprijinirea unei familii cu probleme multiple. În aceste situaţii, sistemul semnificativ este definit de problema însăşi: membrii acestui sistem sunt toate acele persoane care cred că există o anumită problemă şi discută despre ea. O intervenţie eficientă ar trebui să includă în dialogul terapeutic membrii acestui „sistem definit de problemă” (problem-determined system – Anderson et al., 1986). Din această perspectivă, unii consideră că sintagma „consultaţii pentru sisteme umane” (human systems consultation) ar fi cea mai potrivită.

Atunci când ideile sistemice se aplică unor probleme apărute în cadrul unei organizaţii, vorbim despre consultanţă organizaţională (organisational consultation).

„Sistemică”

Sintagma „terapie sistemică” este folosită de diverse persoane în diferite sensuri. În sensul cel mai larg, toate terapiile de familie pot fi considerate sistemice, având în vedere că ele încearcă să înţeleagă problemele în contextul sistemului familial, iar metoda de lucru constă în implicarea acestui sistem în terapie. În sensul cel mai restrâns, terapia sistemică se referă la terapia sistemică Milano, o şcoală de terapie familială dezvoltată de o echipă de terapeuţi din acest oraş italian.

O semnificaţie larg răspândită astăzi este următoarea: terapia sistemică este o psihoterapie care se bazează în mare parte pe principiile Şcolii de la Milano, în special pe orientarea reprezentată de doi membri ai acestei şcoli, Gianfranco Cecchin şi Luigi Boscolo, şi care încorporează idei şi practici din alte orientări, în special cea centrată pe soluţie, cea colaborativă şi terapia narativă. În cadrul acestui ghid, ca şi în activitatea noastră zilnică, utilizăm mai ales această ultimă definiţie.

Lectură recomandată

♦    Anderson, H., Goolishian, H., Windermand, L. (1986), „Problem-determined systems: toward transformation in family therapy”, Journal of Strategic and Systemic Therapies, 5, pp. 1-13.

Introduce conceptul „sistem definit de problemă”, format din toate acele persoane care contribuie la conversaţiile despre problemă. Articolul a reprezentat un punct de cotitură în modul de gândire al terapeuţilor sistemici cu privire la sistemul uman semnificativ care, în mod ideal, ar trebui să fie angajat în dialogul terapeutic.